ATHEN, GRÆKENLAND
19 ÅR SENERE
Godaften, mine damer og herrer. Velkommen til vores lille show.
I aften har vi en virkelig mangfoldig konglomeration -
- af cubanere på scenen her i aften.
Vi har ... Paquito D'Rivera!
Vi har Ignacio Berroa!
Og ...
... vi har min nyeste cubanske søn:
Arturo Sandoval.
Her med særlig tilladelse fra den cubanske regering.
Jeg vil gerne sige noget.
Siden jeg var en lille dreng, og siden jeg hørte hans musik første gang ...
... har jeg drømt om at spille med maestro Dizzy Gillespie.
Så for mig er livet virkelig en drøm lige nu.
Mari, det er mig, Arturo.
- Hvor er du? - I Athen.
- Har du det godt? - Ja.
- Du er i London. Så er det nu. - I aften?
- Jeg er i Italien i morgen. - Pas på!
Jeg ringer, når jeg når frem.
Ikke noget fetaost, Paquito. U-feta.
Bliv der.
Tranquilo, Arturo. Hvad sker der?
Hurtigt. Giv mig en smøg.
- Min kone og min søn er i London. - Hvor er de?
- Vi tager ikke tilbage. - Hold da kæ ft ...
- Det er ikke klaret endnu, Paquito. - Bare rolig. Vi skal nok få dig ud.
Kom nu, Arturo. De venter os på ambassaden.
- Hvad er der? - Jeg har stadig familie der, Diz.
Når man hopper af, straffer regeringen ens kære.
Er du sikker på, du vil det her?
Jeg har været i fængsel hele mit liv. Så virker friheden skræmmende.
- Men jeg er nødt til at gøre det. - Så gør vi det.
- Ambassaden er lukket, sir. - Så luk den op. Min cubanske ven ...
- Sir, ambassaden er lukket. - Ikke for Dizzy Gillespie.
- Låg lågen op, sergent. - Javel, sir.
Det er en ære, mr. Gillespie. De må være Arturo Sandoval.
Den andenstørste trompetspiller i verden.
Der burde være nogen ... Nå, der.
Godaften, mine herrer. Eller rettere godmorgen.
- Michael Tasker. En stor fan af Dem. - Tak. Min ven, Arturo ...
- Sandoval, ja. Som ønsker asyl. - Ja.
- Hvor længe tager det? - Bureaukrati er hver mands herre.
- Hvis De vil vente ... - Her må være noget æbletærte.
Det kan vist godt ordnes.
- Tag det roligt. - Okay. Tak, Diz.
Denne vej.
Mr. Gillespie er en af de få, der kan åbne ambassaden midt om natten.
- Tag plads. Jeg kommer straks. - Tak.
- Kaffe? - Ja tak.
Jeg er bange.
Stol på mig.
Mr. Sandoval, jeg må hellere forklare Dem, -
- at visse betingelser skal være op fyldt, før vi kan give asyl.
Ansøgeren skal bevise, at han risikerer forfølgelse i sit hjemland.
Ja, det er derfor, jeg er her.
De har været på turne med Gillespies band. Er Deres familie med?
Nej, min kone og søn venter i London.
- Søger De også asyl for dem? - Ja. Er der noget problem i det?
Jeg skal bare have nogle oplysninger. Okay ...
- Hvor længe har De været musiker? - Siden jeg var seks år gammel.
Jeg lærte min kat at gå på line, mens jeg spillede på bongotrommer.
- Gik De på en statslig musikskole? - Ja.
- De fik altså en klassisk uddannelse? - Ja.
Der står her, at De er medlem af det Cubanske Musikakademi.
- Er det rigtigt? - Ja.
- Er det en statsstøttet organisation? - Ja.
Og Deres første pro fessionelle job var med Orchestra Cub...
- "Cuban Modern Music Orchestra". - Statsstøttet?
Ja, selvfølgelig. Hvis staten ikke støtter det, findes det ikke.
På papiret ser det da ud, som om regeringen behandlede Dem ret godt.
- De støttede Dem som musiker. - Ja, ja ...
Så længe jeg gjorde, som de ville.
MOSKVAS STATSCIRKUS HAVANA 1973
Sådan!
- Det er sådan noget, vi burde spille! - Ja, starte et band og så flyve!
- Hej, Arturo. - Du har ikke forandret dig.
- Hvorfor skulle jeg det? - Du ser også godt ud uden hår.
- Hvad handler det her om, Jaime? - Ikke noget. Kom ind, drenge.
- Fut nu ikke min sofa af. - Hvorfor bad du os komme, Jaime?
Compañero Somavilla henledte min opmærksomhed på noget ...
Jeg nævnte bare for Jaime, at I gerne vil starte jeres eget band.
Jeres eget band. Det er en god idé. Ærgerligt, vi ikke bare kan gøre det.
Jeg er kunstner ligesom jer. Jeg forstår trangen til at påkalde musen.
Men som cubanere må vi fremvise en samlet front, politisk og musikalsk.
- At ødelægge orkestret duer ikke ... - Nej, nej, nej, nej.
- Vi vil ikke ødelægge noget. - Bare det bedste band i Cuba.
- Der er plads til et til band i Cuba. - Ja, men midlerne er knappe nu.
Netop. Hvorfor kan I ikke bare spille det, I vil, i orkestret?
- Vi spiller det, du vil have! - Vi har brug for at eksperimentere.
Vel har I ej. I vil bare ikke spille vores musik, I vil spille deres .
- Fjendens musik. - Hvad betyder det?
Så er det godt!
Vores kammerater dør i Angola lige nu, og I kan kun tænke på musik.
Tiden er ikke inde til det. Der er grænser.
Bien? Der er grænser!
Ramon, glem nu de cowboys, vi spiller domino.
- Koncentrer dig om spillet. - En kaffe til, Cirita.
Okay, jeg laver noget mere.
- En lille kaffe ... - Gracias, mama.
Cirita, din kaffe er som et morgenkys.
Cirita, bonita, tan bella y sabrosita...
Gracias.
Det er vist fjerde gang, hun bruger de bønner.
Vil I spille med?
Måske senere, papi.
Kom her. Det her fører ingen vegne hen, Arturo. Du hørte Jaime.
- De tager bare udstyret fra os. - Det ville de aldrig gøre.
- Vi skal bare være knaldgode. - De vil da aldrig støtte et jazzband.
- Du må aldrig kalde det jazz. - De kan da høre det.
De fyre er ikke musikere, de er bureaukrater. Vi er jo cubanere.
- Det vi spiller, bliver cubansk musik. - Vi må have en slags ... camouflage.
- Congas. - Ja, store congas.
- Oppe foran. - Oppe foran!
Vi kaldte os "Irakere". Det er et afrikansk ord, der betyder jungle.
Vi spillede jazz, men vi gav det vores eget "swing".
Vent ... De stoppede jer ikke, og det her band havde succes.
Ja. Camouflagen virkede.
I turnerede og indspillede en plade for CBS. I vandt endda en Grammy.
Det lader til, regeringen var ligeglad med, hvad I spillede.
Vi tjente mange penge til dem.
- I tjente vel også noget selv? - Sådan fungerer det ikke.
Klubberne betaler Kulturministeriet direkte. Vi fik bare diæter.
- De kan tjene mere uden for Cuba? - Det her handler ikke om penge.
- Det handler om musik. - De lod jer jo spille det, I ville.
- Jazz, Gershwin, Ellington ... - Man løber altid en risiko.
Man ved aldrig, hvor grænsen går.
Man kan spille Gershwin én gang for meget.
Ikke at kunne spille Gershwin er ikke forfølgelse.
Jo, hvis nogen beslutter, det er kontrarevolutionært og fængsler dig.
Den angst har man på Cuba hver dag. At de gør dig og din familie fortræd -
- på grund af en sang. Bare en sang.
Det er forfølgelse.
Hvis De følte det sådan, hvorfor hoppede De så ikke af tidligere?
Jeg var lige ved det. Det var planlagt.
Men ... De blev?
Kom nu!
Livet har sin egen plan.
Kom nu! Kom nu! Jeg står herhenne. Bussen kommer nu.
Hvad venter du på? Den næste bus kommer først om flere timer.
- Jeg er sammen med ham. - Kom nu.
Jeg har stået her hele tiden. Hun er sammen med mig.
Mit livs kærlighed.
Hvad hedder du forresten?
Marianela, Marianela, Marianela...
når hun går, må busserne standse...
og når hun ler...
...så må hun græde. Hvad er der i vejen?
Min mor er lige død. For en uge siden.
Det gør mig ondt.
Havde din mor noget imod, at man lo?
- Hvor skal du hen? - Jeg skal af her.
- Det skal jeg også. - Sikken et tilfælde.
- Jeg vil se dig, før jeg tager af sted. - Det er jo meningsløst.
- Det behøver ikke have en mening. - Hvornår er din turné slut?
Om en måned. Lad os spise middag sammen.
- Spørg mig, når du kommer tilbage. - Det er der alt for længe til.
- Hvorfor alt det hastværk? - Jeg er bange for, du glemmer mig.
Det er højst usandsynligt.
- Arbejder du i Handelsministeriet? - Sí.
- Sig ikke, du også arbejder her. - Nej, slet ikke.
- Er der noget i vejen? - Nej, ikke spor.
Vi ses, før jeg tager af sted!
Så er du advaret.
- Compañera, de østtyske køb. - Jeg skal nok arkivere dem.
- Solgte hun alt? - Og så tog hun af sted.
- Til Miami? - Med familien på en tømmerflåde.
- Er det Cuca, vi snakker om? - De tog afsted fra Cojimar.
- Klokken tre om natten. - Hele familien?
- Ja, selv hunden. - Det var godt, hun slap væk.
Hun slap ikke væk, hun gav op. Fordi tiderne var lidt hårde.
- Hun ville shoppe i Miami. - Der var ikke mere at købe i Havana.
- Må jeg tale med Marianela? - Det er til dig, Marianela.
- Ja? - Marianela? Det er Arturo.
- Hvem? - Arturo Sandoval. Har du glemt mig?
Selvfølgelig har jeg ikke glemt dig. Vi har jo lige sagt farvel.
- Hør... kan du lide baseball? - Om jeg kan lide baseball?
- Hvad laver du herude? - Det er her, jeg øver mig.
Når jeg spiller herude, kommer musikken tilbage som en bølge.
- Hvad var det, du spillede? - Noget, jeg lige har skrevet.
- Hvad hedder det? - "Marianela".
Det passer.
Læg hånden på mit hjerte.
Dejligt.
- Hvad hedder hun? - Marianela.
- Hvor bor hun? - Det rager ikke dig.
- Er det servitricen, vi bagte på? - Du bagte på.
- Marianela arbejder for regeringen. - Regeringen?
- Synes du, jeg er skør? - Du er forelsket, og det er farligt.
- Hvad snakker du om? - Arturo. Kom herhen.
Jeg kan ikke rejse, fordi jeg har en familie. Men du er fri.
Hvis du gifter dig, sidder du fast. Gør nu ikke livet svært for dig selv.
Der er hun. Hvad synes du?
Det er værre, end jeg troede. Pas på, du kender deres numre.
De klæder en spion ud som din drømmekvinde.
Det må være fristende.
Du rejser til alle de lande. Lækre biler, lækkert tøj ...
Har du nogensinde lyst til at blive der?
Du ville savne Cuba.
Du ville savne, at alting dufter af sukker. Du ville savne baseballen.
- Du ville savne vores musik. - Jeg sidder her jo stadig.
Jeg forstår ikke, at folk forlader Cuba.
Især du, som har fået så meget af revolutionen.
Marianela, mit talent kommer fra Gud, ikke fra Fidel.
Står der afhopper i panden på mig? Hvad er det, vi snakker om?
- Bliver du lige så nervøs på scenen? - Kun ved auditioner.
Hvordan klarer jeg mig?
Jeg sidder her stadig.
Vent! Vent!
Det her er Marianela! Når hun går, standser busserne!
- Det var den sidste bus. - Det var den eneste bus.
- Hvad vil du gøre? - Det ved jeg ikke.
Jeg kan sove hos min veninde. Men jeg burde ringe hjem.
- Det var en dejlig dag. - Ja.
- Tak. - I lige måde.
Godnat.
- Jeg følger dig derhen. - Nej, det er i orden ...
Er det i orden? Godt, så kom.
Jeg skal nok passe på dig.
Jeg har også været gift. Det var en fejltagelse. Manden, ikke sønnen.
- Har du en søn? - Ja, på otte år.
- Jeg var meget ung. - Meget ung.
Bor hun her?
Vi er der næsten.
Emilia!
Emi?
Hun må være hos obersten.
- Obersten? - Ja.
- Har hun en oberst? - Ja.
Tak, fordi du fulgte mig.
- Godnat. - Mari ...
- Rejser du virkelig i morgen? - Ja, det har jeg jo sagt.
- Lov mig, du ikke kommer tilbage. - Hvad mener du?
- Lov mig det, så sover vi sammen nu. - Hvorfor?
Jeg er bange for, at jeg måske forelsker mig i dig.
Det ville aldrig fungere. Vi er for forskellige.
- Det er godt at være forskellige. - Lov mig, det bliver vores eneste nat.
Jeg forstår det ikke. Hvis jeg lover det, vil du så være sammen med mig?
- Så lover jeg det. - Jeg mener det.
- Lov mig det. - Jeg lover det.
- Jeg kommer om et øjeblik! - Det lugter godt.
Kom så, Willis ...
Det er Willis Canover, der spiller jazz på "Voice of America".
- Den er fed, Willis. - Hvad er det, du hører?
"Dizzy Gillespie og Charlie Parker Live at Carnegie Hall" ...
...1947, side B, andet nummer.
- Du ved godt, hvad jeg mener. - Det er bare musik.
- Herlig musik. - Vi må ikke lytte til den kanal.
- Nu er vi i sikkerhed. - Det er ikke morsomt.
- Vi kan få problemer. - Det ved jeg skam godt.
Jeg sad fire måneder i militærfængsel for at lytte til det der.
Jeg har gjort mig fortjent til det.
Lad os gå. Du skal på turne, jeg skal på arbejde.
Hvad laver du?
- Hvad laver du? - Indprenter mig dit ansigt.
Oy eme! Kommer du?
Hvad er der?
- Emilia, kan obersten danse? - Hold da op ...
- Elsker du ham? - Ay, chica...
Kom nu.
- Så er jeg her. - Vi ses i morgen.
- Du lovede mig, du ikke kom tilbage. - Jeg bryder ikke flere løfter til dig.
- Så hun var ikke stikker? - Selvfølgelig ikke.
- Men hun arbejdede for regeringen? - Ja.
- Er hun stadig medlem af partiet? - Ja.
- Aktivt medlem? - Nej, ikke mere.
- Hun har helt ændret syn på tingene. - Det er belejligt, nu De søger asyl.
- Belejligt? - De godtog jo hendes synspunkter.
Det har jeg ikke sagt. Vi var ofte uenige om politik.
Uenige? De påstår, at De var i hver sin ende af det politiske spektrum.
Hvordan skulle sådan et forhold kunne holde?
Papi og Leonel. Det er Arturo.
Det glæder mig at træffe Dem, señor Sosa.
Leonel, sig dav til Arturo.
Leonel! Det er jeg ked af. Jeg kommer tilbage. Papi ...
- Hvad godt er der ved ham? - Han er sjov. Han gør mig glad.
- De er altså musiker? - Trompetist.
Hr. trompetist, hvad er Deres hensigter med min datter?
Jeg vil giftes med hende.
Jeg vil have en søn med hende og dele resten af mit liv med hende.
- Det har hun ikke nævnt. - Jeg har ikke spurgt hende endnu.
Sr. Sosa, jeg ved, hvad De tænker. Jeg er musiker, hun er Deres datter ...
- De vil sikkert gerne flytte ind her. - Ja, i et stykke tid.
Jeg har noget til Dem.
- Det er sæbe, fra London. - Behold det bare.
- Kender De Felix Chapotín? - Ja da. De har god smag i musik.
Han var trompetist.
Kan du lide baseball? Måske kan vi se mit yndlingshold. Los Industriales.
- Du vil ha' mig til at kunne lide dig. - Hvordan klarer jeg mig?
Ikke særlig godt, hva'? Så forsøger jeg med bestikkelse. Sandwich?
Nej? Det er kalkun. Kalkunsandwich. Hvornår har du sidst fået sådan en?
- Aldrig. Hvor har du købt den? - Lige der.
- Det er ikke kalkun. - Hvad er det så?
Grib.
Nej, det er kalkun fra himmeriget.
Coño...
- Det er dårligt nyt, Marianela. - Kender du ham?
- Hvem gør ikke det? - Er han medlem af partiet?
- Han er vist ikke medlem af noget. - Han tilhører en anden verden.
Jeg forstår dig ikke.
Du har en god stilling her og et godt ry. Hvorfor risikere den?
Jeg er gammel nok til at vide, hvad jeg gør.
Ikke så gammel som hans første kone.
- Kender du hans første kone? - Chica... Alba Marina.
- Alba Marina? Sangerinden? - Hvad mere ved du ikke om ham?
Vi hører det, de vil have vi hører. Vi spiller det, de vil have, vi spiller.
Vi går glip af Miles Davis, Charles Mingus, Maynard Ferguson.
Resten af verden maler regnbuer og vi maler i én farve. Mig? Jeg skrider.
- Hvad med din familie? - Jeg skal nok få dem ud.
Se der.
- Jeg er pissetræt af deres spil. - Pas på.
Alle i Cuba har ører, og ikke kun for musik.
Hvor har du været?
- Hvad er der? - Jeg bliver skygget.
- Hvad? - Jeg bliver skygget.
- Det var ikke meningen. - Vent, vent ...
- Kender du ham? - Han er en af Emilias venner.
Han skulle bare ... spørge lidt for sig.
- Han har ledt efter ting. - Hvad?
- Om dig. - Om mig? Hvorfor?
- Fordi jeg bad ham om det. - Bad du ham om det?
Hvorfor spørger du ikke bare mig?
- Jeg ved ikke, om jeg stoler på dig. - Jeg har da fortalt dig alt!
Du har ikke fortalt mig om Alba Marina.
- Jeg sagde, jeg havde været gift. - Ikke med Alba Marina.
Det gør da ingen forskel! Tvivler du på, at jeg elsker dig?
- Jeg er blevet forladt af én mand. - Han forlod dig og din søn!
- Det vil jeg ikke gå igennem igen. - Du skal ikke sammenligne os!
- Gå hjem. - Coño!
Går det? Nu får du vel ikke et hjerteslag?
Hold kæft, hvor du forskrækkede mig.
- Jeg har det bedre nu. - Hold op med at følge efter mig.
- Jeg kommer ikke tilbage hertil. - Åh nej ... I var sådan et godt par.
Tak.
- Kan du klare hjemturen? - Jeg kan ikke tage hjem.
Min kone har smidt mig ud.
Har du hørt den om Fidels zoologiske have?
I 1960 var der et skilt, hvor der stod:
"Vær venlig ikke at fodre dyrene".
I 1970 kom der et nyt skilt op:
"Vær venlig ikke at spise dyrenes foder".
I går kom der så et nyt skilt op, hvor der stod:
"Vær venlig ikke at spise dyrene."
Var den ikke god?
- Du er jo komiker. - Nej. Jeg er ortopæd.
Du skal ikke grine. Det passer. Jeg er ortopædkirurg. Det er jeg.
Jeg er beæret. En specialist. Jeg er beæret, doktor.
De rigtige penge er i taxikørsel. Min fætter tjener mange penge på det.
- I dollars. Det er vigtigt. - Er han også læge?
Nu må du ikke grine ... Han er fysiker!
Vi har de mest begavede taxichauffører i verden!
Arturo ...
- Hvordan fandt du mig? - Lægen fulgte mig herhen.
Sjalet er meget smukt.
- Du skulle have spurgt mig om Alba. - Jeg kom for at ...
Jeg er ikke færdig.
- Arturo ... - Jeg er ikke færdig.
- Hvad vil du sige? - Det ved jeg ikke.
Arturo ... Det, jeg føler for dig har jeg aldrig følt før.
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal føle det. Jeg stoler ikke på det.
Hvad nu hvis jeg sagde, at jeg elsker dig? Ikke af nogen særlig grund.
Jeg elskede dig, første gang jeg så dig. Du er her nu, og jeg elsker dig.
Send 100 fyre efter mig. Det eneste, de vil opdage er, at jeg elsker dig.
Jeg ... elsker ... dig.
Stoler du på mig?
Min dreng!
Du har fundet dig en god kvinde, og du bliver en alle tiders ægtemand.
En alle tiders ægtemand, men en elendig dominospiller!
- Det lyder som et rigtigt bryllup! - Emi!
- Du ser fortryllende ud. - Tak. Hvor er de alle sammen?
Oye, får jeg ikke lov til at kysse brudgommen?
Morer du dig?
Tillykke, Arturo. Hvis du ikke er sød ved hende, sladrer jeg til obersten.
- Det lover jeg at være. - Vale!
Jeg lover det.
- Rosalina har migræne, staklen. - Og hvad med Yami?
- Militstjeneste. - Og de andre?
Jeg kom jo, ikke?
- Undskyld, Marianela, jeg må gå nu. - Er det obersten?
Bed ham indenfor. Han er velkommen.
Ay, chica... Jeg er ked af det. Jeg må løbe.
Du ser vidunderlig ud. Du ligner ... en jomfru.
- Emilia, vámonos! - Jeg kommer jo nu.
- Hvad er der i vejen? - De kom ikke.
Mine venner. Ingen af dem er her.
Hvis de ikke kom, er de ikke dine venner.
Se her ...
- Hvem kommer? - Dizzy Gillespie.
- Hvad er Dizzy for et navn? - Hans navn.
- Skulle jeg få den her til at køre? - Du er den bedste.
- Han er bedre end den bedste. - Så god er jeg heller ikke.
Begrav den.
- Det dæk er den forkerte størrelse. - Det er rundt.
- Hvordan går det? - Velkommen til Cuba, mr. Gillespie.
Velkommen til det smukke Havana.
Først vil vi vise Dem et af vore internationalt berømmede hospitaler.
Jeg fejler ingenting. Kan I køre mig til Chano Pozos hytte?
- Chano Pozos hytte? - Ved I ikke, hvem Chano er?
- Jeg ved godt, hvem Chano er. - Det her angår ikke dig.
Nej, vent et øjeblik.
- Kan du køre mig til hans hytte? - Hans hytte? Ja, selvfølgelig.
Mr. Gillespie, vi har planlagt en rundvisning til Dem ...
Mange tak. Mine drenge tager med på rundvisningen. Mor jer.
Det er en ære, mr. Gillespie.
- Hvad er det her? - Min bil.
Bare du selv tror på det.
Det er helt i orden.
- Ved du nu, hvem Chano Pozo er? - Luciano Pozo y Gonzales.
Bedre kendt som Chano. Cubansk congasspiller, De traf i 1946.
Chano er fra Belén, lige heroppe.
"Dizzy Gillespie og Chano Pozo gav jazzen en ny rytmisk polystruktur."
- Du har læst teksten på omslaget. - Jeg har læst alt om Dem.
Ved du hvad?
Din bil lugter underligt. Benzin ...
Benzin og tjære. Jeg har malet den med benzin og tjære.
Benzin og tjære? Bilen skal være på vejen, vejen skal ikke være på bilen.
- Er der en statue af ham? - Nej, Diz, der er ingen statue.
- Så kør mig til Chano Pozos Gade. - Der er heller ingen gade.
- Hvad er der så? - Ingenting.
- Hvordan husker folk ham så? - De fleste har glemt ham.
Det er en forbrydelse. Han er en af de største musikere nogensinde.
Chano Pozo transcenderede den konkrete verdens omskiftelighed, -
- og bevægede sig ud på en odyssé i den metafysiske rige.
- Karl Marx har garanteret en statue. - En statue og et teater.
Karl Marx kan kysse Chano Pozo i røven.
Kan du høre det? Det er lyden, Diz. Chano lærte at spille her i kvarteret.
- Er det et show? - Der er fest her hver eftermiddag.
Vi stopper her. Film du bare løs.
Det her er Chanos verden. Den ægte vare. En traditionel Yambú.
Den er dedikeret til byen Belén.
Sådan!
I har holdt det i live.
Da de slæbte os over til Amerika, tog de vores trommer, vores tro og sprog.
Vi måtte lære deres.
Men det sande afrikanske hjerte slår stadig her i Cuba.
- Det er , hvad det var . - Der er meget mere.
Forresten, de har arrangeret en jamsession for mig i aften.
Kender du et band, der hedder "Irakere"?
"Irakere"? Ja, dem kender jeg godt.
Mr. Gillespie, De skal høre de bedste musikere i Cuba.
Såsom ... Paquito D'Rivera.
Paquito! Det lyder godt.
Tak.
Gracias.
Hvorfor fanden spiller min chauffør trompet?
Giv mig mit horn.
Afrikaneren og cubaneren transmogriffet ...
... på den evige overjordiske slette.
Jeg smuglede den ind fra Frankfurt. Regeringen her støtter ikke jazz.
Så snart du går om bord på båden, er den såkaldte jazzfestival forbi.
- Music a non grata. - Music a non grata...
Det show i aften var bare for dig. Sådan er det ikke hver dag.
- Har du skrevet det her? - Ja.
Jeg hørte ikke noget af det i aftes.
- Jeg arbejder på det. - Den var god... music a non grata.
Miles Davis kom engang for at få trompetundervisning.
"Vi sætter os til klaveret", sagde jeg. "Jeg spiller ikke klaver," sagde Miles.
Så sagde jeg: "Den eneste måde, du kan komme helt ind i musikken, -
- arrangere og komponere, er med klaveret."
"Lær det, så kan vi forstå hinanden."
Hvorfor tager du ikke med mig på turne?
Mig med dig?
Det horn jeg hørte i aftes, tilhører ikke dig. Det tilhører hele verden.
- Båden sejler mañana. - I morgen?
Gid jeg kunne, Diz.
Du forstår det ikke, Marianela. Dizzy Gillespie så noget i mig. I mig.
Så nu vil du rejse væk sammen med ham?
Jeg ved ikke, hvad du vil længere. Du turnerer allerede. Du er berømt.
- Jeg bliver vist frem. Jeg er i bur. - Sludder.
Jeg er i et godkendt band, der spiller godkendte numre.
Den musik, jeg spillede i aftes er det, jeg har brug for. Ønsker du ikke det?
Selvfølgelig. Jeg har da altid støttet dig.
Vi er en familie.
- Der er grænser. - Grænser?
- Hvem er det, jeg snakker med? - Hvorfor komplicerer du tingene?
MADRIDS LUFTHAVN
IRAKERES VERDENSTURNE 1980
Se der!
10.000 cubanere stormede Perus ambassade for at undslippe øen.
Castroregimet slår hårdt ned på dissidenter efter to kaotiske døgn, -
- der begyndte, da en bus brasede gennem ambassadens port.
Det medførte en skudveksling, hvor en vagt døde.
Da ambassaden nægtede at udlevere buschaufføren, -
- fjernede cubanerne deres vagt, hvorpå bygningen blev bestormet...
- Coño, jeg glemte min sax på flyet. - Har du glemt din sax?
- Passer du lige på min taske, Arturo? - Okay.
Skynd dig, flyet går snart.
Hvorfor vi aflyste turneen? For at beskytte "Irakeres" ry og dit.
Arturo, det er Osvaldo, som sørger for vores sikkerhed nu.
Sæt dig.
"Irakere" er en af revolutionens vigtige røster.
- Det er din røst også. - Det var Paquitos også.
Og han forrådte os.
Nu Paquito er væk, bør du spille en mere fremtrædende rolle i "Irakere."
Det er jeg glad for, I synes, -
- men jeg har andre planer.
Har du andre planer?
Jeg vil starte mit eget band. Udvide hele det cubanske musikbegreb.
Bringe det op på et nyt internationalt niveau.
- Dit eget band? - Ja, mit eget band.
Alle klar til lydprøve klokken fem.
- Arturo, du må ikke spille her. - Jeg kan ikke få jobs nogen steder.
- Rygtet går, at du er ude i kulden. - Angel, det her er din klub.
- Du elsker den her musik. - Arturo, jeg er din ven.
Det ville være meget nemmere, hvis du meldte dig ind i partiet.
Ganske enkelt.
Hvad er der?
Hør her.
- Du behøver ikke tro på det. - Nej.
Du vil spille trompet, ikke? Så må du spille spillet!
Ser nu efter, partner.
- Sæt dig ned og spil med din far. - Det kan jeg ikke.
- Jeg er nødt til at gå. - Hvorfor kan du ikke blive lidt?
Vi er nødt til at gå nu.
Kom, Marianela. Vámonos.
Du gider aldrig spille.
- Han gider aldrig spille. - Spil nu, Arturito. Du har tid.
Måske vinder du!
- Marianela, så går vi! - Jeg kommer nu.
Var du ikke venner med Paquito D'Rivera?
Det er jeg stadig.
- Selv efter han hoppede af? - I mine øjne er han en forræder.
- Han tog et valg. - Han, som havde alt.
Hvis han havde haft alt, var han ikke taget af sted.
- Han er bare en orm. - En orm?
Ligesom de 100.000, der sejler væk? De var nok også trætte af at have alt.
- Hvordan kan du sige det, Arturo? - Hører du din søn?
- Hvad siger du til det? - Lad os spille.
Det er min tur.
Kom nu, Marianela.
Arturo. Du taber besindelsen, hver gang vi tager derhen.
- Du spiller ikke domino med din far. - Jeg kan ikke holde det ud.
- Han kan godt lide det. - Han spilder sit liv.
Min far var en dygtig automekaniker. De tog hans værksted fra ham!
Hvorfor tror du, jeg købte den bil? For at få ham væk fra det skide bord!
- Dæmp dig. - Hvad er du bange for?
Revolutionen? Den giver os jo alt!
- Din far opgav selv sit værksted. - De nationaliserede det!
De tog det, han troede på. De tog hans drøm, hans kærlighed, hans fag.
- Vi ofrer alle sammen noget. - For hvad?
For hvad? For landet! For et ideal, for gratis hospitaler og uddannelse.
De 100.000 der flygter fra Mariel, de har givet op!
Givet op? Det er jo netop det, de ikke gør!
Hvad nytter fri uddannelse, hvis man ikke kan læse og sige, hvad man vil?
Jeg har aldrig hørt din far klage. Din far støtter den her revolution.
Fordi han ikke har andet tilbage. Fordømmer han den nu, har han intet.
Så ville han have opgivet alt for en forpulet løgn!
- Turi sover. Naboerne sover! - Hele landet sover.
Mine børn skal vågne. Turi!
- Vågn op! Nu! - Arturo, nej! Naboerne kan hører dig.
Lad dem bare melde mig til Komiteen til Forsvar for Revolutionen!
Sandoval-familien skal ikke sove gennem det her. Så vågner vi!
Det er nu!
Hallo?
Sandoval!
- Skal du sove hele dagen? - Hvad vil du?
Du må gerne spille. Forretningen går dårligt, og du trækker kunder til.
Hvor mange aftener?
Vi får se, hvordan det går.
En, to, tre, fire ...
Okay? En, to, en, to, tre, fire ...
Sådan!
Har du glemt, hvordan man spiller trompet?
Coño! Johnnie! Har de smidt jer ud af London?
Dav, skat. Du kunne ikke komme til vores klub, så vi kom til dig.
Dizzy spillede hos os forleden.
Han snakkede konstant om sin cubanske compadre.
- Han er ærescubaner nu. - Han respekterer dig højt.
Han er enig med mig. Du burde være et sted, hvor dit talent respekteres.
Og i al den tid var du væk fra Cuba?
- Leonel, ikke så højt. - Jeg vil bare høre slutningen.
Turi, du skal i seng.
Papi, du burde se det her med Ochoa.
Ochoa? Kom.
Det er general Ochoa. Hærfører i Angola.
Fidel erklærede ham for en helt, og nu slæber han ham for retten.
- Hvad har han gjort? - Han blev for populær.
I Cuba er der kun plads til én revolutionshelt.
Med mindre man er død, så kan man være så populær, man vil.
Lad nu ikke Arturo hjernevaske dig. Ochoa er anklaget for narkohandel.
Mari tror, han gjorde det uden Fidels velsignelse.
Jeg tror slet ikke, han gjorde det. Og det er jeg ikke ene om.
Vi har domstole. Han bliver renset. Det er en fair retssag.
En fair retssag? Det er en farce. Han ender foran en henrettelsespeloton.
- Han henretter aldrig Ochoa. - Det er allerede arrangeret.
Hans advokat har tigget dommeren om at henrette ham.
Hans forsvarer er blevet anklager. Kalder du det en fair retssag?
Jeg er ked af det, Sally. Jeg ville have denne aften til at være perfekt.
Søde ven. Jeg har aldrig haft et middagsselskab uden et skænderi.
- Og jeg plejer at begynde dem. - Jeg ved ikke, hvad han vil.
Han er så ... ulykkelig.
Selvfølgelig er han det. Han er musiker.
Jeg har omgåedes dem i 40 år.
I al den tid har jeg aldrig set nogen som Arturo.
Jeg vil gerne dedikere showet i aften til min inspiraton, mr. Dizzy Gillespie.
Jeg vil spille et nummer, der hedder "Blues for Diz".
Undskyld, jeg kommer for sent. Mami, det er Paloma. Undskyld.
Emilia! Hvor er jeg glad for, du kom. Det er Johnnie og Sally fra London.
Mari, der er noget, du skal vide. Man holder øje med jer.
Der har været rapporter om jer begge to.
Han får spille forbud. De lader ham kun spille i aften.
Arturo, det var et alle tiders show.
Hvis det var op til mig, kunne du spille her hver eneste aften.
Det ved du.
Du var pragtfuld. Vent, Arturo.
Hvorfor er den cubanske regering bange for Deres musik?
De er bange for idéer.
Er Castro bange for Deres idéer?
Nej, for alle idéer, der ikke er hans. Ved De, hvordan han væltede Batista?
- Det var en folkelig revolution. - Nej, det var en folkelig idé.
Han lovede cubanerne en forfatning, demokrati, frihed for diktatur.
Han gjorde det med 80 mand, 50 rifler og en synkefærdig båd.
- Han må have haft mere end det. - Idéen gav ham en hel hærs styrke.
Jeg er kommet for at tale om Arturo. Så han kan få lov at spille sin musik.
- Det handler ikke kun om musik. - Undskyld?
Og det handler ikke kun om Arturo. Du har beværtet udlændinge hjemme.
Tvivler I på min loyalitet?
Der er et mønster af kontrarevolutionær adfærd.
Undskyld, men hvilken revolution?
- Kan det misforstås? - Åbenbart.
Min revolution lyder slet ikke som jeres.
Min handler ikke om at angive sine naboer, -
- men om at skabe ægtelighed.
- Skabe et sted, hvor vore børn trives. - Cuba elsker sine børn.
- Ja, indtil de vokser op. - Compañera...
Du elsker din mand, men sig nu ikke noget, du kommer til at fortryde.
Revolutionen behøver alles støtte.
Undskyld, men hvis revolutionen ikke kan tåle, -
- at to englændere spiser middag hos mig, -
- eller at en cubaner spiller den musik, han elsker, -
- hvorfor så prøve at redde den?
...forræderi betaler man med sit liv.
- De har vist det hele dagen. - Hvad var dommen?
- Hvad tror du? - De har allerede skudt ham.
Arturo? Arturo!
Hvor er han?
KOSTE, HVAD DET VIL
Var du der, da Fidel gik ind i Havana?
- Nej. - Jeg var der.
Jeg var kun et barn.
Jeg så ham komme kørende i jeepen.
Skægget, smilet ...
Han var ligesom en helgen.
Jeg forelskede mig.
Jeg forelskede mig i Fidel og i hans drøm.
- Det skulle være Paradis. - Kom her, skat.
Jeg vidste det ikke, Arturo.
Jeg vidste ikke, de ville forhindre dig i at spille din musik.
Min kones hjerte var knust.
Det er ligesom at opdage, at ens elsker har været en utro hele tiden.
Bare så jeg forstår det, siger De, De aldrig havde sympati for Castro?
Vil De ikke nok tage en blyant og skrive det her ned:
Jeg har aldrig sympatiseret med Fidel Casto. Han svigtede idéen.
Han brød alle sine løfter. Vil De ikke nok skrive det ned?
Det her er fra "Times" i London tidligere i år.
De citeres for rosende udtalelser om Castro-regimet.
Det her er fra en tysk avis, Frankfurt, tror jeg.
"Revolutionen gav mig alt, hvad jeg behøvede." Er det korrekt citeret?
Jeg sagde det i Frankfurt, i Stockholm, i Havana. Jeg spillede spillet.
De kommer herind med et amerikansk idol og giver indtryk af ...
Mr. Tasker, alle i Havana må spille dobbeltspil for at overleve!
De må forstå, at man er nødt til at spille spillet. Jeg beder Dem ...
Min kone og søn venter på mig i London.
Det her blev opsnappet af USAs efterretningstjeneste i Havana.
Det bekræfter Deres medlemsskab af Kommunistpartiet.
Er De medlem?
Er De medlem af Kommunistpartiet?
Tak.
Tak. Hvis I nyder musikken og min måde at spille på ...
... så er det, fordi Revolutionen har givet mig muligheden.
Tak og godnat.
- Det kommer ikke til at fungere. - Jo, vi er så tæt på.
- Han køber den ikke. - Jo, han gør. Bare bliv ved.
- Giv regeringen æren for alt. - Selv luften, jeg indånder.
En personlig gave fra Fidel.
Jeg troede kun, du blev nervøs ved auditioner.
Hvad tror du, det her er?
Mi socio, alle dine optrædener er arrangeret. God tur.
Og pas på kvinderne derovre.
- Vil du gøre mig en tjeneste, Jaime? - En tjeneste?
Jeg havde håbet, min familie kunne komme med.
Det er min tredje turne i år. Jeg er alt for meget væk.
Hør her. Det er "United Nation Band". Paquito, Ignacio ... to a fhoppere.
Du skal spille med to kontrarevolutionære ...
- Det bliver ikke noget problem. - Er du sikker?
- Helt sikker. - Vil du fordømme Paquito offentligt?
Nej.
Hvis en journalist vil vide, hvordan du har det med Paquito, hvad så?
Så siger jeg, at vi deler scene, men ikke synspunkter.
Godt. Hvis du fordømte ham, ville jeg vide, der var noget i vejen. Kom her.
Jeg skal se, hvad jeg kan gøre. Okay, min ven?
Vi fortæller ikke nogen om vores planer. Ikke engang vores forældre.
Når jeg tager af sted, skal det være ligesom alle andre rejser. Ingen tårer.
Og pas på, du ikke pakker for meget. Du må ikke vække opmærksomhed.
Jamen jeg skal pakke til både dig, Leonel og Turi.
Gudskelov, Emilia gav mig den kuffert.
De har ikke godkendt Leonels visum. Han er værnepligtig.
Jamen, vi fik da tilladelse.
Ja, vi gjorde, men ikke Leonel.
- Jeg har lige fundet ud af det. - Han er min søn.
Han må ikke rejse. De gør ingen undtagelser.
- Vi kan ikke efterlade ham. - Vi skal nok få ham ud.
Hvordan? Paquitos familie er her stadig.
- Vi aftalte at rejse som familie. - Jeg sværger, at jeg har forsøgt.
- Han kan indkaldes de næste syv år. - Syv år er ikke længe. Vi kan vente.
Så er Turi værnepligtig. Hvis ikke vi rejser nu, kommer vi aldrig ud.
- Skal jeg forlade min søn? - Han er også min søn.
Hvordan kan du så forlade ham? Rejs du, Arturo.
- Jeg rejser ingen steder uden dig. - Jeg kan ikke forlade min dreng.
- Han er ikke nogen dreng mere! - Han er min søn!
Hør på mig. Uanset, hvad der skal til, om jeg så skal sejle herover, -
- så bringer jeg Leonel tilbage til os. Det lover jeg. Vi må være stærke.
Se på mig. Vi må væres stærke. Ellers får vi aldrig vores familie ud.
Stol på mig.
Lad mig hjælpe dig med den der. Det er mit job.
- Fin taxi, doktor. - Jeg har realiseret mit potentiale.
- Jeg vil med, papi! - Det ved jeg godt.
Men vi ses i London om to uger. Pas godt på mami.
Pas godt på dig selv. Vær forsigtig.
- Tak. - For hvad?
- For at lære mig at spille domino. - Du har stadig meget at lære.
Pas godt på bilen. Du må ikke begrave den.
- Vi ses snart. - Jeg er bange.
Stol på mig.
Pas godt på mor og tag hende med til London.
Vi er der om to uger.
- Turi, Turi, kom her ... - Leg med bedste far.
Jeg vil ikke lave en scene, men jeg kan ikke foregive at respektere dig.
- Der er meget, du ikke ved. - Engang syntes jeg, du var noget.
Du lod dig ikke skræmme. Men du er ligesom alle de andre.
- Det er jeg ked af, du synes. - Det skal du ikke være for min skyld.
Vær ked af det for Turis skyld, for du lærer ham at gå på akkord.
- Har du stadig ikke pakket? - Jeg ved ikke, papi ...
- Jeg ved ikke, hvad jeg får brug for. - Jeg så din mor i nat.
- I en drøm. Din far er ikke tosset. - Hvordan har hun det?
Hun er bekymret, mi niña. Hun sagde: "Sosa, vores datter skal rejse."
"Du må gøre alt, hvad der står i din magt for at hjælpe hende."
Ay, ay, ay. Min kære, lille pige. Det var lidt af en drøm, hvad?
- Papi, jeg forsøgte at sige det ... - Lad være, lad være.
Mi niña...
I min alderdom vil intet give mig større sjæle fred, -
- end at vide, at du er tryg og lykkelig.
Lykkelig ...
Mi cielo, uanset hvor du er, så vil vi altid være sammen.
Sí, sí... Kom her, mi niña.
Du ved, jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig, mor.
Vi ses jo igen om en måned.
- Farvel, Mari. - Pas godt på dig selv.
Mr. Sandoval, De fremlægger Deres sag meget overbevisende.
Men jeg tror ikke, det her bliver let.
- Måske kan jeg forklare det bedre. - De har forklaret det.
Men ansøgningen skal behandles i Washington.
Og på papiret ser det ud, som om Deres motiver er økonomiske.
- Det passer simpelthen ikke. - Det skal De bevise. På papiret ...
Så lav papiret om.
- Fortæl dem det. - Jeg vil gøre mine anbefalinger.
- Jeg vil starte processen ... - Hvor lang er den?
Det er svært at sige. Det kan tage en uge, en måned ...
Hvad skal jeg gøre?
Fatter De, hvor svært det var at få min familie ud af Cuba?
Ved De, hvor længe vi har planlagt det her?
Vi er enormt udsatte. De må finde en måde at beskytte os på.
- De skal være i akut, synlig fare ... - De skød to afhoppere i London.
- Jeg kan ikke tilbyde beskyttelse. - Min kone og søn er helt alene.
Hør her. Ingen finder ud af, De har været her.
Fortsæt turneen, som om intet var hændt.
- Jeg kan ikke tage tilbage. - Det er ikke op til mig.
Der er ikke andet, jeg kan gøre. Jeg fortæller mr. Gillespie, De venter.
- Hvad skal jeg gøre? - Gør, som han siger. Fortsæt turneen.
Vi skal nok finde ud af det.
Arturo, vi er nødt til at gå nu.
Vent, vent!
- Fandens! - De lagde på.
Jeg har været igennem det her. Du er nødt til at rykke!
Vi opsnappede det her.
Arturo Sandoval.
Hvad sker der?
Johnnie, linje 2, det er Havana.
Hallo... hvad?
- Dizzy ... - Arturo?
Diz, der foregår noget. De ved, Marianela er i London.
De stiller spørgsmål. De opdager det og tager hende med tilbage til Cuba.
- Det vil ikke ske. - Jeg er nødt til at hoppe af nu.
Tag det roligt.
- Der er et fra det Hvide Hus. - Vil du ringe til præsidenten?
Vicepræsidenten. Han har engang sagt, jeg bare kunne ringe.
Spil i aften, og så går du om bord på flyet.
Turi! Vent på mig!
Fortæl ambassaden, vi snart er der.
Er De mrs. Sandoval? Kom, hurtigt.
Her er Deres dokumenter. Når De når New York, så bliv i flyet.
Denne mand fra Indenrigsministeriet henter Dem.
Forlad ikke flyet med nogen anden.
- Hvad med min mand? - Vi har intet hørt endnu.
- Ved du virkelig intet om det her? - Er de hoppet af?
Du må få dem hjem igen.
Der er ikke noget, jeg kan sige, der kan få dem til at komme tilbage.
Mr. Sandoval, vær venlig at følge med os.
Papi!
I 1992 rejste Marianelas far til Miami, hvor han fik asyl.
Året efter flygtede Arturos forældre på en tømmerflåde.
De blev reddet ud for Florida.
Leonel og Paloma fik lov at emigrere, fordi hendes far var statsborger i USA.
10 år efter han hoppede af, -
- fik Paquito D'Riveras kone og søn lov til at forlade Cuba.
Familien Sandoval slog sig ned i Miami.
Arturo vandt sidenhen tre Grammypriser.
I 1998 fik Arturo Sandoval amerikansk statsborgerskab.